Jeg har meget til fælles med legenden om Lear.
Han har et kongerige og tre børn, han forguder.
- Han vil gøre John til konge. - Naturligvis.
Hold da op, for en grisk lille treenighed.
Konge, konge, konge. To af jer må leve med skuffelsen.
Din lillebror Philip er Frankrigs konge og vil have medgiften tilbage.
Alais gifter sig med Richard, eller vi får grevskabet tilbage.
- Der er stunder hvor jeg savner dig. - Mange?
Nu kan jeg kende min lådne fårehund igen.
Hvis jeg beder dig gifte dig med John, så bliver det sådan.
Men du skal være hos mig, og jeg vil bruge dig, som jeg vil.
Jeg vil have Akvitanien, Alais og kronen. Jeg opgiver ikke noget.
Vi må lave en aftale med Philip. Du er ude og Richard er inde.
- Sæt nu, jeg var konge? - Richard bliver konge. Ikke John.
Nu har jeg kun et ønske tilbage. At se dig som konge.
Du vil bare se fars indvolde på en bund af salatblade.
- Når John får Akvitanien er du fri. - Du tilbyder mig...
...det eneste, jeg ønsker
hvis jeg giver afkald på det, jeg skatter højest.
Skriv under-
- så fortæller jeg de gode nyheder. Dronningen er fri.
John får Akvitanien, og Richard gifter sig med Alais.
- Du bliver en yndig brud. - Tror du virkelig, det vil ske?
- Hvad får du ud af det her? - Akvitanien, naturligvis.
Din mor får sin frihed-
- og jeg får Akvitanien. Det var da forslaget, ikke?
- Det var løgn og jeg troede på det. - Jeg mente det, jeg sagde.
Der bliver intet bryllup!
Oversættelse: Michael Skovgaard www.primetext.tv
I gør mig bare så smuk.
Hvad ville Salomon have sunget, hvis han havde set det her?
Jeg kan ikke. Jeg er blevet til en saltstøtte.
Jeg tabte igen. Denne gang er det ude med mig.
Men det bliver jul igen.
Du kan hænge fra brystvorterne, men så bliver børnene chokerede.
De kyssede hinanden inderligt, ikke?
Jeg skal nok få ham næste gang. Jeg kan vente.
Der er du! Min trøst og mit selskab.
Vi er spærret inde et år mere.
Fire årstider mere. Hvilken elendighed.
Sikke et livsværk.
Er det for meget?
Knib øjnene i, så du ikke forblændes af min skønhed.
God jul.
Er det derfor, du kom? For at sige det.
Jeg troede, at du måske følte dig ensom.
Værsgo, kansler. Prøv, om den passer.
Det er underligt. Jeg husker, da jeg fyldte tre år.
Ikke kun gaverne, men hvem der gjorde hvad mod hvem...
...og hvordan det føltes. Jeg kan huske så langt tilbage.
Men jeg husker ikke, at du og far viste andet end ligegyldighed.
Hvorfor det?
- Det ved jeg ikke. - Det var ikke et let spørgsmål.
Jeg er træt. Du vil have et enkelt svar, men det har jeg ikke.
Jeg er så træt af alt det her.
- Jeg ville bare hovere lidt. - Mor er træt.
Du kan såre mig i morgen i stedet, når jeg er mere modtagelig.
Der er ingen, man kan hovere overfor i aften.
- Den skiderik har låst os inde. - Hvad sagde du?
- Vi er hans fanger, at du ved det. - Jeg er hans fange uanset hvad.
Men ville du ikke have, jeg blev konge i stedet for Henry?
Denne gang har vi tabt.
- Du mener, jeg er færdig? - Ja, jeg gør.
Jeg har lidt flere tab, end du har tænder.
Tag din malurt som en dygtig dreng og gå i seng.
- Jeg bliver konge. - Men ikke i år. Glem det, Richard.
Det kan jeg ikke.
Gentag efter mig: "John vinder. Jeg taber."
Sæt nu, John dør?
For Guds skyld. Hold nu op!
- Han har en kniv! - Det har han altid!
Det har alle jo. Året er 1183 og vi er barbarer!
Og vi hør det så tydeligt.
Mine små grisebasser.
Vi er ophavet til krig.
Ikke historiske kræfter, tiderne, ej retfærdighed eller uretfærdighed-
-ikke idealer, ikke religioner-
-ikke regeringer eller noget andet.
Vi er morderne.
Vi lever og ånder for krig.
Vi bærer det som syfilis i os.
Lig rådner på slagmarker og i floder, fordi de levende er rådne.
For Guds skyld!
Kan vi ikke elske hinanden, bare lidt?
Så bliver der fred. Vi har så meget at elske hinanden for!
Vi har fantastiske muligheder, kære børn!
Vi kan forandre verden!
Og når vi krammer hinanden, hvad gør Philip så?
Du gode Gud. Philip!
Vi skulle starte en krig.
Finder far ud af det, er vi færdige.
Du er en køn rådgiver!
Gør ikke noget uden mig. Lad mig ordne det.
Han har indgået en pagt med Philip. Du rådgav John til starte en krig.
Den dreng uden rang.
Han har gjort sig selv arveløs.
Når Henry hører det... Når jeg fortæller, hvad John har gjort...
Jeg skal bruge tid.
- Kan du holde John væk fra Philip? - Jeg gør alt, hvad du siger.
Du skal væk, før det bliver kendt. Gå til Philip.
Virk desperat! Lov ham Vexin.
Når du er fri, lægger vi nye planer.
Tal selv med Philip. Du er diplomaten.
Du er... hans ven.
Du kender ham. Det gør jeg ikke.
Richard?
Lov hvad som helst.
Nu har jeg krammet på den gamle. Tåben som tror, han elsker John.
Nu kan jeg stikke kniven ind.
Hvor er spejlet? Jeg er Eleanor og kan se på hvad som helst.
Sikke en sød pige.
Hvordan kunne hendes konge forlade hende?
I morgen kan jeg være den udvalgte og få kronen.
Er du stadig på min side?
Vi må kæmpe mod alle, for de holder sammen. Har jeg dit æresord?
Har jeg dit? Al engelsk jord i Frankrig bliver fransk-
-hvis jeg støtter dig.
Er vi så allierede?
Det er vi født til.
Jeg burde sige noget højtideligt, men jeg har ikke tid.
- Jeg vil sige, at John forråder... - Du, dit kryb!
Du er et møgsvin, og du stinker!
- Kom nu. Vi er færdige her. - Jeg slår dig ihjel.
Hvor er dolken?
Hvis du er prins, så er aberne i Afrika det også.
Jeg var ikke på vej hen til far, men det var han.
Han ville forråde dig. Kig på hans ansigtsudtryk.
Det er sandt. Jeg ved ikke, hvem mine venner er.
Philip...
- Må vi...? - Derfor har man gobeliner.
Jeg har ødelagt alt. Jeg lærer det aldrig.
Richard... Goddag, Richard.
- Gå i seng. Jeg kommer tilbage. - Jeg beder dig...
Kom ind.
- Mor sendte mig herhen. - Kom ind alligevel.
Alkymister har fundet ud af at koge bourgogne.
- Vi kalder det brandyvin. - Henry holder mig som fange.
- Behager det dig? - Nej.
Hvorfor smiler du så?
Jeg tænkte på, hvornår du sidst var i Paris.
- Er det hele to år siden? - Ja. Jeg skal bruge en hær.
- Du slipper af med forkølelsen. - Jeg skal bruge soldater.
Er jeg blevet mere voksen? Virker jeg ældre?
Det har været to hårde år. Jeg har studeret og lært at være konge.
- Hvad svarer du? - Du får det, når jeg giver dig det.
Jeg har faktisk forandret mig.
Jeg er ikke drengen, du lærte at jage.
Vi ræsede efter vildsvin.
Du i hurtig galop, og jeg sakkede bagud.
Hele dagen indtil skumringen.
- Gå ikke. - Jeg vil vide det.
Sæt dig ned, så drøfter vi det.
- Du skriver aldrig. - Til nogen.
Hvorfor skal du være Englands konge? Er Geoffrey eller John ikke bedre?
Hvorfor skal du i krig, når jeg kan slås mod kretineren eller djævlen?
- Skulle vi slås? - Det gør vi nu.
God nat..
Du er stadig en dreng.
I visse henseender. Hvilke tænkte du pÃ¢?
Du har ikke spurgt, hvad din hjælp er værd?
Du får Vexin tilbage og hele Bretagne.
- Det er Geoffreys. - Betyder det noget?
- Hvad mere? - Det er alt hvad din hjælp er værd.
- Hvad vil du have til gengæld? -2.000 soldater.
- Hvad mere? -500 riddere til hest. Våben.
Hvad mere?
Jeg troede ikke, du ville besvare mine breve.
- Du har giftet dig. - Gør det nogen forskel?
Gør det ikke?
Jeg tilbragte to år i helvedes gader.
Underligt...
Jeg så dig ikke der.
Du har ikke sagt, at du elsker mig.
Når tiden er inde.
Philip.
- Det er ikke for sent? - Jeg håbede, du ville komme.
Vi... kan ikke forlade forhandlingerne, som det er nu.
Jeg prøver at se din far i dig.
Han er der ikke.
Jeg savner ham.
Har Richard eller dronningen været på besøg?
Betyder det noget? De kommer før eller senere.
Jeg vil gerne nå til en aftale. Du fik for lidt tidligere.
Ja, intet er for lidt.
Synd, at du ikke holder af mig.
Din far sagde: "Hold af stærke mænd."
Ikke så underligt, han elskede alle.
- Jeg vil tilbyde fred. - Den skider jeg på.
- Din far ville have grædt. - Min far var den type.
Bekæmp mig, og du taber.
Jeg kan ikke tabe, Henry.
Jeg har tid. Se lige dig selv.
Dine store, tunge arme knuser mig som et salatblad.
Men de bliver tungere for hvert år.
Sandet løber i timeglasset.
Jeg har ikke travlt.
Jeg fremskynder måske processen og erklærer krig mod Frankrig.
Så giver Frankrig op. Jeg skal ikke kæmpe mod dig for at vinde.
Tag de grevskaber, du vil have. Du mister dem snart.
- Hvad er det for et mod, du har? - Det kommer og går som tidevandet.
Jeg ville elske at pudse dig på Eleanor.
Mere brandyvin? De kogte det i Irland før slangerne forsvandt.
Hold da op.
Det ser lidt sort ud for Henry, ikke?
Du siger vel ja til Richard, når han beder om våben og soldater?
- Det ville være dumt at sige nej. - Og trækker alt tilbage igen senere.
- Ville du ikke det i mit sted? - Sønnerne kan jo slås mod Henry.
Nemlig!
Du er lovende. Det er førsteklasses tænkning.
- Godnat. - Går du?
- Men vi har ikke aftalt noget. - Vi åbner julegaver efter messen.
- Du kan ikke være færdig med mig. - Jo, og det var tilfredsstillende.
- Hvad er tilfredsstillende? - Jeg vandt. Det bemærkede du vel?
- Vel gjorde du ej! - Jeg ved, hvordan du tænker.
Du har lige plapret ud med hele din strategi.
Jeg ved præcis, hvad du vil gøre-
-men jeg ikke har røbet noget som helst for dig.
I disse ældede øjne er det sådan, en vinder ser ud.
Du gjorde min far til ingenting.
Du tyranniserede ham og gik i seng med hans kone.
Du slog ham i alle krige.
Du fordrejede alle traktater og så fik du ham til at elske dig for det!
Din far var en elskelig mand, men du lærte intet af ham.
Jeg lærte, hvor meget fædre lever videre i sønner.
En konge som dig har en taktik for alt.
Hvad er din mening om sodomi? Hvordan forholder du dig til drenge-
-som gør det med drenge?
Richard er genstand for mange legender.
Lad os høre din version, så vi kan sammenligne.
Han fandt mig, da jeg var 15. Vi var på jagt, og mørket faldt på.
Jeg blev smidt af hesten.
Jeg vågnede og Richard rørte ved mig...
"Philip, elsker du mig?"
Og jeg sagde ja. Ved du hvorfor?
Så jeg kunne fortælle dig alt om det en dag.
Du aner ikke, hvad det har kostet. Eller måske gør du.
Forestil dig, at du ligger sammen med en hore-
-og fremtvinger et smil og siger...
"Ja, jeg elsker dig, og jeg synes, du er smuk."
Jeg ved ikke, hvordan jeg gjorde det.
- Det var ikke sådan, det gik til. - Jo, det var det.
- Du elskede mig! - Aldrig!
- Forsvind. Du skal ikke være her. - Det er ingen glæde at være her.
Så den kongelige proptrækker synes, jeg er syg?
- Jeg fortæller din mor det. - Hun ved det.
Hun sendte mig herhen.
Du er helt og holdent på hendes side.
Du fik fire sønner. Hvem vælger du? Ikke Henry, min døde bror.
Den monumentale idiot!
- Hvorfor aldrig mig? - Han var den ældste.
- Er det den eneste grund? - Du valgte Eleanor.
Du kaldte aldrig på mig eller nævnte mit navn.
Jeg ville have gjort hvad som helst.
Det er ikke min skyld.
- Jeg ville bare have dig. - Det var kronen, du ville have.
Behold dit kongerige. Jeg håber, det bliver din død.
Gudskelov har jeg en søn mere.
- Gudskelov for John. - Hvem skal vi takke for Geoffrey?
- Du har ikke høje tanker om mig. - Jeg tænker slet ikke på dig.
Barnepigen sagde, jeg havde dine hænder. Måske har jeg mere af dig.
Tag mig i øjesyn.
Jeg har ikke Richards militære ekspertise, men han forrådte dig.
Jeg har ikke Johns...
Jeg ved ikke, hvad... Guderne må vide, hvad du ser i John.
- Han har også forrådt dig. - Tror du, jeg vil gøre dig til konge?
Ja, for jeg er alt, hvad du har.
Jeg skulle være hans kansler. Spørg ham hvorfor.
- For at få John til at forråde dig. - Det tvivler jeg ikke pÃ¢, han tilbød.
Du prøvede sikkert, men jeg tvivler ikke på Johns kærlighed.
Som en ædedolk elsker sin frokost.
Din lort!
- Nå, John - Det er ikke, som du tror.
- Hvad tror jeg da? - Det Geoffrey sagde.
Jeg ville aldrig konspirere mod dig.
Det ved jeg. Du er en god dreng.
Må jeg så nu?
Klokken er mange. Jeg burde ligge i min seng.
Kunne du ikke have stolet på mig?
Alt ville blive dit. Kunne du ikke tro på det?
Hvem tror du, jeg skabte dette kongerige til?
Mig? Gjorde far alt det for mig?
Hvornår kan jeg få det? Ikke førend vi begraver dig.
Du er præcis ligesom dem. Efter alt hvad jeg har givet dig.
- Jeg ved, hvad du gav mig. - Jeg elskede dig, John!
Du en kold, gammel skiderik...
og du elsker ikke noget.
Jeg er den udvalgte. Jeg er alt, hvad der er tillbage.
Her, far.
Her er jeg-
Den nedskrevne beretning om mit liv bliver bedre end virkeligheden.
Henry FitzEmpress, den første Plantagenet, konge som 21-årig...
Den ypperligste soldat i en ypperlig tid.
Han var god til at lede mænd.
Han gik op i retfærdighed, når han kunne, -
- og regerede en stat på størrelse med Charlemagne i 20 år.
Han giftede sig af kærlighed med en legendarisk kvinde.
Hverken i Rom, Alexandria eller på Camelot-
-har der været sådan en dronning.
Hun gav ham mange børn...
men ingen sønner.
Kong Henry fik...
...ingen sønner.
Han fik tre dunede ting, men han slog hånden af dem.
I er ikke mine.
Jeg fornægter jer. Ingen af jer får min krone.
I arver intet, og jeg håber, I dør af pest. Gid alle jeres børn dør!
Mine sønner er væk.
Jeg har mistet mine sønner.
Kære Gud, mine sønner...
Julegåsen er på spyddet
Julevinen er i kruset
Julekullet gløder rødt
Jul...
Ingen andre synger julesange. Det kunne lige så godt være faste.
Da jeg var lille-
-gjorde julen mig meget forvirret.
Der var to konger i det hellige land. Gud og onkel Raymond.
Jeg vidste aldrig, hvis fødselsdag vi fejrede.
- Henry er her ikke. - Fint. Så kan vi bagtale ham.
Krydret vin.
Jeg havde glemt, at Henry godt kan lide det.
- Må jeg godt blive? - Det er dit værelse.
- Vi bor begge her. - Stuvet sammen som de fattige.
Tre sover i samme seng.
Elskede du nogensinde Henry?
Nogensinde? Tilbage før syndfloden?
- På Rosamunds tid? - Det er forhistorisk.
Der er ingen optegnelser eller overlevende.
Der var billeder. Hun var smukkere end dig.
I et vist lys fik hun violette øjne.
Og hun havde lige tænder. Det er et usædvanligt træk.
Hun smilede for meget, men hun tyggede udmærket.
- Og selv nu hader du hende. - Nej, men det gjorde jeg.
Han lod hende få min plads, og det var meget svært.
Hun sad ved siden af Henry under middagen, og det er min stol.
Så du lod hende forgifte?
Nej, jeg forgiftede ikke Rosamund.
Men jeg bad til, at hun ville dø, og det gjorde hun.
Hvorfor er du ikke lykkelig? Henry beholder dig jo.
Jeg prøver at have ondt af dig, men det bliver til noget andet.
Hvorfor have ondt af mig?
Du elsker Henry, men også hans kongerige.
Du kigger på ham og ser byer, kystlinjer, arealer og skatte.
Jeg ser bare Henny.
- Lad mig få ham! - Jeg forlod ham for mange år siden.
Jeg troede, jeg kunne bevæge dig. Har du altid været sådan?
Da jeg var ung og forgudede dig, var du da sådan?
Sandsynligvis.
Jeg er færdig. Jeg vil give ham alt, hvad han forlanger.
Ved du, hvad jeg ønsker mig til jul?
Jeg vil gerne se dig lide!
Alais, jeg vil gøre alt for dig.
- Stakkels mor. - Mit lille barn.
Himlen er fyldt med stjerner. Man skal være klog for at opdage en ny.
- Du ser ud til at fryse. - Jeg har vin.
Var der mon færre stjerner dengang?
- Et mysterium. Hvad er det? - Varm vin.
Af sted med dig. Min enke vil tale med mig.
Hun vil have dig tilbage.
Så du vil have mig igen?
Det tror hun, jeg vil. Hun tror, at trangen til at elske aldrig hører op.
Der er noget om det. Jeg kan ikke greje dig efter alle de år.
Stadig en demokratisk hængebro, som sænker sig ned for alle.
- Det er ikke så meget trafik mere. - Må du altid være ved godt helbred.
Nå, kone... Hvad har du på hjerte?
Henry, vi har skabt en værre redelighed.
Ja, har vi ikke?
- Jeg har lige truffet Richard. - En prægtig dreng.
- Han sagde, at I skændtes. - Det gør vi altid.
Det er hans indtryk, at du vil gøre dem arveløse.
Jeg går ikke ret meget op i det. Jeg går slet ikke op i noget.
Jeg er sulten af gammel vane-
-og mit begær er som lidenskaber i et digt, i erindringen.
Jeg kunne høre på dine løgne i timevis.
- Så dit begær er rustent? - Jeg er så træt.
Så sov og drøm om mig med croutoner.
Henri a la mode de Caen.
Henry, hold nu op!
Eleanor, jeg er slet ikke begyndt.
Hvad vil du have? Min underskrift? Jeg skriver under på hvad som helst.
Vil du have, John får Akvitanien? Det er hans, dit og alles.
- Til gengæld for hvad? - Intet, bare lidt fred og ro.
Bare send mig tilbage til England, lås mig inde-
-og lad mig være i fred.
Du har mit æresord.
Vil du have en pude?!
En sjæl? Eller måske en fodskammel?!
Dine eder er bespottelser. Din underskrift er spild af blæk.
Jeg bagtaler dig, Hør dog efter.
- Hvordan kunne julen blive sådan? - Skridt for skridt.
- Hvad skal der ske med mig nu? - Den døde kat er nok nysgerrig.
Hvis du vil vide, hvad mine planer er, så bare spørg.
Erobre Kina eller blive nonne.
Jeg er hamrende ligeglad. Lad mig overlade alt til John.
Du er alt for venlig, men ellers tak.
Kom nu. Jeg skriver under med blod, spyt eller blåt blæk.
- Lad os få det overstået. - Nej.
Jeg vil slet ikke have din underskrift på noget.
- Ikke? - Det er en fornøjelse at drille dig.
Så John skal ikke have mine provinser?
Jeg kan ikke holde dig ud, når du er selvtilfreds.
- Du vil ikke have Richard og Johan. - Du har fattet det.
Så gør mig rystet. Spyt ud.
- Hvad vil du have? - En ny kone.
Så ægteskabet skal omstødes?
Godt. Tror du, Paven vil omstøde det?
- Det skylder han mig. - Ud med Eleanor, ind med Alais.
- Hvorfor? - En ny hustru giver mig sønner.
- Jeg troede ellers, du havde nok. - Jeg vil have en søn.
Vi kunne befolke en landsby med bondepiger, der har født dine sønner.
- Alle mine sønner er uægte. - Har du virkeligt tænkt at gøre det?
- Dine sønner er en del af dig. - Som vorter.
Og jeg vil have dem fjernet.
- De er vore sønner! - Det ved jeg, og kig på dem.
Geoffrey er et mesterværk.
Han er ikke af kød og blod. Han er en maskine med hjul og tandhjul.
John...
Var hans seneste forræderi din idé?
Han har løjet, og jeg har sagt: "Han er ung! Han er bare et barn."
Jeg har set ham stjæle, hore og piske sine tjenestefolk.
Han er den mand, vi har gjort ham til.
- John er din frembringelse. - Og Richard er din.
I guder!
- Hvorfor sendte du ham til Philip? - Jeg var træt.
Jeg havde travlt. De var venner.
Han var den bedste.
Lige fra vuggen af var han din. Jeg havde ikke en chance.
- Du ville ikke have en. - Du tog ham.
Du kan bære at blive skilt fra din mand, men ikke din søn.
- Hvad jeg end gjorde, tvang du mig. - Du valgte Richard fremfor mig.
- Du valgte Rosamund fremfor mig. - Så enkelt er det ikke!
Jeg forgudede dig. Det gør jeg stadig!
Af alle dine løgne er det den værste.
Det ved jeg, og derfor gemte jeg den til nu.
Vi har fordærvet alt, hvad vi har rørt ved.
Fornægt du det bare. Vi har gjort det.
Husker du, da vi mødte hinanden?
- Jeg husker farven på dine sokker. - Jeg blev næsten blændet af solen.
Det regnede, men pyt med det.
- Vi snakkede ikke ret meget. - Meget lidt.
Jeg havde aldrig set sådan en skønhed.
Jeg gik hen til den og rørte ved den.
Hvor fandt jeg dog modet til at gøre det?
I mine øjne.
Jeg elskede dig.
Det skal ikke omstødes.
- Det skal ikke omstødes. - Ikke?
Nej, jeg er bange for, at du må leve uden hende.
- Det var bare et indfald. - Hvor er jeg dog lettet.
Jeg ville ikke miste dig.
Af ren nysgerrighed, to intellektuelle imellem...
Hvordan i himlens navn kan du miste mig?
Ser vi nogensinde hinanden? Er jeg ikke altid et andet sted?
Skriver vi sammen? Sejler pramme op ad Themsen med gaver til dig?
Bliver du husket? Du er ingen del af mig.
Vi rører aldrig hinanden. Hvordan kan du miste mig?
- Kan du ikke mærke lænkerne? - Du ved, at intet kan stoppe mig.
Jeg behøver ikke stoppe dig, men blot forsinke dig.
Alle dine fjender har venner i Rom.
- Det vil koste dig tid. - Hvad er det her?
Jeg visner ikke hen. Jeg har mange gode år endnu.
Sæt, jeg forsinker dig et år? Og sæt, din første søn dør?
Vores gjorde jo.
Og sæt, du får døtre. Det er også muligt.
Hvor gammel er far så?
Hvilket skravlede, engelsk syge-ramte-
-udtærede, matøjede og forkrøblede børn ender du med at avle?
Din omsorg er rørende.
Og når du dør, hvilket desværre er uundgåeligt-
- hvad sker der så med Alais og hendes prins?
Du tror vel ikke, at Richard afventer dit forfald?
- Det ville du aldrig lade ham gøre. - Jeg ville skubbe ham ind til dig.
- Så grusom er du ikke. - Rolig. Vi venter, til du er død.
- Hvad vil du have? - En søn som bliver konge.
Du kan få flere. Jeg kan ikke. Tror du, jeg gerne vil forsvinde?
En søn er alt, hvad jeg har, og du kalder mig grusom?
I ti år har du levet med alt det, jeg har mistet, -
- og elsket en anden kvinde, og jeg er grusom?
Jeg burde skrælle dig som en pære! Det ville Gud kalde retfærdighed.
Jeg dør i nær fremtid. En dag når jeg dukker mig for sent-
-synger de "Kongen leve leve" for en anden. Lad det blive min søn.
Jeg er ikke rørt til tårer. Du har allerede for mange sønner!
Ønsk mig lykke til. Jeg skal af sted.
- Til Rom? - Det er der, Paven er.
- Det tør du ikke. - Sig det til min hests røv.
Til Påske er jeg af med dig. Dine dage som dronning er talte.
Så gør vi oprør mod dig.
Richard, Geoffrey, John og Eleonora.
Den dag de tre kan holde sammen, vil grise kunne flyve!
Men du har givet dem en fælles sag.
Forlader du landet, har du mistet det.
- Jer alle tre på en gang? - Og også Phillip.
Ja, det har du ret i.
Hvad så med rejsen til Rom?
Nu har jeg dig!
- Skal jeg tage tusind mand eller...? - Bluff du bare.
Din stakkel...
Hvordan skal jeg fortælle det her?
- Du har fejlbedømt situationen. - Hvordan?
Du skulle have løjet og lovet at opføre dig pænt.
Jeg havde sluppet dine sønner fri og ladet dem kæmpe mod mig.
- Du ville ikke låse dine sønner inde. - Hvorfor ikke?
- Lad dem sidde i Chinon en stund. - Det forbyder jeg.
Gik din far i seng med mig eller ej?
Du vil uden tvivl sige, at han gjorde.
- Ville det gøre dig vred? - Skal jeg tage 1.000 mand med?
Richard...
Henry, forlad mig ikke. Jeg vil gøre hvad som helst for at beholde dig.
- Du tror vist, du mener det. - Bed mig om noget.
- Det er flere år for sent! - Sig noget, jeg har gjort.
- Der er ikke noget. - Om at jeg horede med din far.
- Jeg håber, at du dør! - Dig først, gamle mand!
Du er bare så bange for at dø.
Hvis bare Eleanor havde løjet.
Hun sagde, at hun aldrig elskede din far.
- Dig kan jeg altid regne med. - Jeg tænkte altid på ham.
Den dag du sårer mig, skriger jeg!
- Skulle jeg gå op i det? - Jeg dræber dig hvis du forlader mig.
- Jeg elskede din fars krop. - Det er ikke sandt!
- Skal jeg beskrive den? - Jeg håber, at du dør.
Jeg kan mærke hans arme! Jeg kan mærke dem.
- Hvad? Har jeg såret dig? - Åh, gud...
- Jeg skal kaste op. - Vi gjorde det!
Du var i værelset ved siden af.
Han gjorde det!
Godt...
De fleste familier har jo op- og nedture.
William! Hør efter!
Når kongen er oppe, sover ingen!
Bed hende pakke. Hun skal af sted ved daggry.
- Og anhold drengene. - Let så jeres røve!
Åh, Gud...
Jeg kan ikke mærke noget. Slet ingenting.
Det kan ikke blive som det var. Vel, Henry?
Det kan det ikke, vel?
Richard...
Hvor vover du, far? Slip mig!
Slip mig!
Nej. far!
Rejs jer OP!
Du får ingen tilfredsstillelse. Han skal ikke se mig trygle.
- Vores undergang betyder intet. - Jo, den gør.
Min pram sejler klokken 11. Jeg er kommet for at sige farvel.
Jeg har taget noget med til jer.
Vil han spærre os inde her?
- Hvor mange vagter er der udenfor? - Det er ordnet.
- Hvad med slotsgården? - Det er et kaos. I kan bare gå ud.
- Henry! - Vi pakker og tager af sted.
- Hvad er der galt? - Ikke noget for en gangs skyld.
- Hvor har du været hele natten? - Vi skal til Rom og møde Paven.
- Har han lyst dig i band igen? - Han skal gøre mig til en fri mand.
Mit ægteskab skal omstødes.
Folket vil blive chokeret over at høre, at det aldrig blev fuldbyrdet.
- Vær alvorlig. - Det er jeg. Vi to skal giftes.
- Og Paven skal vie os. - Mener du det?
- Det er ikke endnu et kneb? - Bryllupsgæsterne venter derude.
Vi tager til Pottiers. Det forventer han.
Vi møde ham med en hær. Hold jer tæt på mig.
Jeg synes, vi skal blive her.
- Blive her? - Til Henry kommer. Det gør han.
Så er vi tre knive mod en.
Tror du, vi kan det?
Jeg ville bare fejle. Du slår ham ihjel.
- Hvor skal du hen? - Som om jeg vil lade det ske!
Så bliver der massehenrettelser. Selv mig vil du ikke miste.
Enten er det her enden for os, eller det er enden for ham.
Tag knivene og stik af.
- Du er ikke en morder. - Kig en gang til.
Du tog dem her med. Du vil ham til livs. Du gør det.
Du er et unaturligt dyr.
Unaturlig, mor? Fortæl, hvad der er naturligt.
Der vokser giftige svampe og børn fødes med vanskabte rygge.
Hunde bliver gale og hustruer myrder deres ægtemænd.
Hvad er unaturligt?
Kom, her står dit lam.
Overøs ham med kys. Han er din helt og holdent.
Du er ikke min. Jeg er ikke ansvarlig.
Hvor gammel var jeg, da du sloges med Henry første gang?
Ung? Det ved jeg ikke.
- Hvor mange slag så jeg? - Det var ikke en kniv bag en dør.
Jeg har aldrig hørt et lig klage. Hvad tænkte du, da I sloges?
- På dit unaturlige dyr? - Jeg gjorde det for din skyld.
- Du ville far til livs. - Nej.
Du prøvede at dræbe ham, ikke? Hvad var det, du ville?
Jeg ville have Henry tilbage.
Jeg ville have Henry... tilbage.
- Løgner! - Hun advarer ham, hvis hun kan.
Åh, nej. Hvad skal vi stille op med mor?
Hun skal nok få stoppet os.
Hun skal til tårnet på Salisbury og er på båden ved frokosttid.
- Men så vil Richard stoppe os. - Ikke længere.
Han er i vinkælderen sammen med sine brødre.
De kongelige sønner ældes i takt med portvinen.
Du har ikke sagt ja.
Jeg skal måske fri formelt?
Min bedste profil. Den er på alle mønter.
Triste Alais, vil du gifte dig med mig?
Og blive min dronning?
Du skal give mig sønner. Vi får seks. En mere end Eleanor.
Den første skal hedde Louis, Louis, le premier!
Passer han ikke som Englands konge?
Henry...
- Du får aldrig lukke dem ud. - Jeg er ikke med. Lukke hvem ud?
Dine sønner.
Du har anbragt dem i fangekælderen. Der skal du lade dem blive for evigt.
Skal jeg det?
Hvis de er frie, når du dør-
- er det fangehullet eller nonneklostret for mig.
- Og hvad med barnet? - Det er jo ikke født endnu.
Hvis de er frie, dræber de det.
Jeg vil ikke se vore børn blive myrdet.
Henry, lukker du dem ud, eller lader du dem blive der?
Kunne du sige til dit barn, at det aldrig vil se solen igen?
Kan du gøre det?
Herre...
- Du ser herrens ud. - Det gør du også.
Jeg har ikke sovet nok.
Snart vil vi alle kunne hvile.
Nogle prægtige drenge-
Hvad forlanger du af os? Du må være gal!
Hvorfor er du kommet? Hvorfor?
Du... var den bedste.
Det sagde jeg til hende.
Dig elskede jeg.
Vil du holde os her? Du vil aldrig kunne lukke mig ud.
- Du ved, jeg aldrig giver op. - Jeg kan ikke stoppe nogle af jer.
Modig dreng...
Modige drenge er, hvad jeg har fået.
Kom an! Hvad er der?
Gå til angreb! Du er jo Richard, ikke?
- Men du er Henny, - Far!
Vil du ikke tage mig tilbage? Lad mig forsøge igen.
- Igen? - Det har du altid gjort før.
Gør det. Henret ham.
Det var forræderi. Du gav dem deres liv og kan tage det.
Hvem siger, det er monstrøst?
Jeg er jo kongen, ikke?
Jeg kalder det retfærdighed.
Jeg, Henry, af Guds nåde, konge af England...
...hersker over Skotland, Irland og Wales.
Greve af Anjou, Bretagne, Poitou, Normandiet-
- Maine, Gascogne... og Akvitanien.
Jeg dømmer dig til døden.
...denne juledag på Chinon...
...i det Herrens år 1183.
Det var jo ikke...
Det var ikke min hensigt.
Børn...
Børn er...
...alt hvad vi har.
Gør det...
Det er ude med mig. Vi er færdige.
Vi to... er færdige.
Det bliver aldrig som før.
Skåner man den for pisk, forkæler man dem.
- Jeg kunne ikke få mig selv til det. - Ingen troede, du kunne.
Du skal hvile dig.
Jeg vil ikke have kvinder i mit liv.
- Du er træt. - Jeg kunne have erobret Europa.
Men jeg havde kvinder i mit liv.
Ud med dig.
Gå med dig.
Jeg skulle have dræbt dig for mange år siden.
Du har anbragt mig her.
Du fik mig til at gøre sindssyge ting.
- Du åreladede mig. - Bær det selv på dine skuldre.
Læg det ikke over på mig. Bær det selv. Jeg kan.
Mine tab er mine.
Hvilke tab? Det er mig, der intet har nu.
Har du mistet dit livsværk?
Provinser er ingenting. Jord er skidt.
Jeg kunne klare nederlag som dine og le. Jeg har prøvet det.
Hvis du er knækket, er det fordi du er skrøbelig.
Jeg har mistet dig, og kan aldrig få dig tilbage igen.
Du er alt, hvad jeg nogensinde har elsket.
I guder!
Du ved ikke, hvad intet betyder.
- Jeg vil dø. - Nej, du vil ej.
- Jeg vil dø. - Jeg vil holde om dig.
- Jeg vil gerne dø. - Jeg vil holde om dig.
- Henry, jeg vil dø. - Lad mig holde om dig.
Jeg vil dø.
Det kommer du til.
En skønne dag.
Hvis du bare venter længe nok...
...så sker det.
Ja, det gør det.
Vi er i kælderen, og du skal tilbage til din husarrest.
Og mit liv er spildt...
Og vi har mistet hinanden...
...og du smiler.
Sådan udtrykker jeg fortvivlelse.
Der er alt andet i livet end håb.
Vi er i live...
...og for mig at se er det, hvad håb er.
Vi er som dyr i junglen.
Mørket omslutter os. Kan du se dem?
De er i hjørnerne. Man kan se øjnene.
Og de kan se vores.
Intet kan måle sig med mig. Gælder det ikke dig?
Jeg ville have været en tåbe, hvis jeg ikke havde elsket dig.
Vi kan jo altid fejre påsken.
- Lukker du mig så ud? - Når jeg genopstår, kan du slå til.
Det gør jeg måske næste gang.
Eller måske gør du ikke.
Ved du hvad? Jeg håber, at vi aldrig dør!
Det gør jeg også.
Tror du, der er en chance for det?